Елисавета Багряна
Тихият глас

chitanka.info

Отделно от моето, твоето време затече.

По него понесе се твоята ладия бяла.

А моите кораби спряха недвижни, далече,

в мъгливата шир, дето фар не е никога пален.

Какво съм за тебе? Какво е любов? И измама?

Попътния вятър отвя мисълта ти за мене.

От дните, които над мене стовариха камък,

ти бягаш, ти дириш утеха, покой, развлечение…

Не те обвинявам. И няма какво да прощавам.

Аз стигнах до оня велик океан баснословен —

онуй равнодушие, — дето се всичко удавя:

всяко вълнение, всяко страдание ново.

Издание: Елисавета Багряна. „Амазонка. Избрана лирика в два тома.“ „Български писател“. С. 1973

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.